Šachové okienko
(4. 8. 1989)
Problém č. 1320 – originál Peter Durst, Levoča
Mat 2. ťahom (7–8) |
Kontrolná notácia: b. Kh3, De1, Va6, Vf1, Sa7, Jh4, Pg6 (7), č. Ke5, Sa1, Sb1, Pa5, d5, e4, f4, f7 (8), biely začne a dá druhým ťahom mat.
Po 7-týždňovej pauze československých skladateľov dnes prinášame originálnu dvojťažku úspešného autora z Levoče. Peter Durst získal v posledných ročníkoch skladateľských súťaží Východoslovenských novín niekoľko cenných úspechov a ani tá dnešná by sa v konkurencii nemala stratiť. Riešiteľov upozorňujeme na tri zvodnosti, ktoré treba dať do súvisu s neočakávaným riešením. Riešenia zasielajte do 10 dní na adresu: Redakcia Východoslovenských novín, Šmeralova 18, 042 66 Košice (s poznámkou ŠACH pri adrese).
Riešenie problému č. 1314 (E. Visserman): Jemný úvodník 1.g3!! vytvára hrozbu 2.Df4+ Kd5 3.De4 mat. Prvý pár tematických obrán zacloňuje strelca na poli f8, 1...Sd6 2.Jc4+ D:c4 3.V:e6+ D:e6 4.J:d3 mat, 2...S:c4 3.J:d3+ S:d3 4.V:e6 mat, 1...Vd6 2.De4+ K:f6 3.Se7+ Kg7 4.De5 mat. Ďalšie obrany čierneho spočívajú v priamom napadnutí 4. horizontály: 1...Vc4 2.Sd6+ D:d6 3.J:d3+ D:d3 4.V:e6 mat, 2...V:d6 3.V:e6+ V:e6 4.J:d3 mat, 1...Vd4 2.e:d4+ K:d4 3.De4+ Kc3 4.Jd1 mat. Okrem vyššie uvedenej hrozby existuje aj ďalšia od nej odvodená. Hrozba (2.V:e6+ D:e6 3.Df4+ Kd5 4.De4 mat) vzniká vlastne len natiahnutím tej predošlej o jeden ťah. Z hľadiska tejto druhej hrozby nepovažujeme variant 1...Dc4 za dôležitý a nepriznávame za duál v ňom žiadne body navyše. Ostatne takto bola skladba hodnotená aj rozhodcami, ktorí ju vybrali do Albumu FIDE za roky 1962-64, aj napriek tomu, že nezískala v primárnej súťaži žiadne vyznamenanie. Na strategické motívy bohatá skladba, v ktorej ústrednú úlohu zohráva téma Plachuttu (vo variantoch 1...Sd6 a 1...Vc4). Jej dvojité spracovanie umožňuje viaceré recipročné zámeny tretích a štvrtých ťahov bieleho. Za správne a úplné riešenie bolo možné získať maximálne 4 body.
Originalita šachových úloh
Nie zanedbateľným problémom dnešného kompozičného šachu je aj otázka originality, predchodcovstva či čiastočného predchodcovstva skladieb. Snahou každého skladateľa (napokon, ako aj každého tvorcu umenia, kam rozhodne šachovú kompozíciu možno zaradiť) je vytvoriť niečo nové, originálne. Žiaľ, stále existovali väčší, či menší plagiátori, ľudia, ktorí čiastočne, alebo úplne kopírovali diela starších autorov.
Pri uvedení riešenia problému č. 1311 (B. Sivák) sme uviedli, že autorom spracovávaná téma je značne obohraná a tým je aj riziková jeho originalita. Po dlhšom hľadaní sa nám podarilo nájsť nasledovnú veľmi podobnú štúdiu. L. Kubbeľ, 1935, b. Kh8, Vf2, Ph4 (3), č. Kg4, Sc6 (2) – biely na ťahu vyhrá. 1.Vf6! Se8 2.Vh6 Sh5 3.Kg7 K:h4 4.Kf6 Kg4 5.Vh8! Kh4 6.Kf5 a vyhrá. V oboch skladbách cítiť jasnú spojitosť, ale Siváková štúdia má predsa len inú minipredohru. Preto je pomerne ťažko hovoriť o úmyselnom a úplnom predchodcovstve.
Iná situácia je v súvislosti s menom litovského pseudoskladateľa R. Senkusa. O "jeho" skladbe č. 1309 sme už písali. Ing. J. Kovalič zo Spišskej Novej Vsi nás upozornil aj na ďalšiu tzv. tvorbu tohto autora. Našiel predchodcu skladby č. 1317 (C. Mansfield, British Chess Federation 1974, I. cena, b. Kh5, De8, Ve1, Vh4, Sc5, Se4, Jb7, Jg8, Pe6 (9), č. Ke5, Db2, Vc6, Vd5, Sa6, Jh8, Pc3, f3, h6 (9) – dvojťažka. Rieši 1.Se7! atď.). O "svojráznej" tvorbe tohto skladateľa svedčí aj ďalší príklad. V Hlase ľudu pod č. 1919 bol uverejnený Senkusov plagiát skladby L. Lošinského, Konkurz venovaný pamiatke Čigorina, 1949, I. cena.
V dnešnej dobe pri veľkom počte novovznikajúcich skladieb a mnohých tisícoch už zložených nie je v silách jednotlivých redaktorov rubrík i rozhodcov súťaží odhaliť všetkých plagiátorov (hoci mnohých predchodcov sa podarí objaviť ešte v zárodku, iných v priebehu ďalších rokov). Zostáva takto iba otázkou cti každého skladateľa, či sa zníži k tomu, že jeho tvorba umenia, objavovanie nového sa zdegraduje na kopírovanie starších kvalitných skladieb.