ŠACHY
Vedie Juraj Bosák
42 (17.10.1953)
Dva druhy šachových skladieb
Naši čitatelia a najmä účastníci našej riešiteľskej súťaže si už iste všimli nadpisov nad našimi diagramami "Úloha č. 4", "Štúdia č. 3" a premýšľali o presnom význame týchto výrazov. Mnohých z nich akiste prekvapí, že sú to postavenia, sostavené určitým autorom, teda umele, takže nevznikly ako zakončenie nejakej hranej partie. Pre úlohy a štúdie máme spoločný názov šachové skladby alebo problémy.
Poznáme teda dva základné druhy šachových skladieb: 1. úlohy: cieľom riešiteľa je dať mat v predpísanom počte ťahov na akékoľvek obranné ťahy súpera. 2. štúdie: riešiteľ má nájsť cestu k výhre bieleho v postavení na prvý pohľad vyrovnanom, alebo dokonca výhodnom pre čierneho (štúdie na výhru), prípadne cestu k remíze v zdanlive prehranom postavení (remízové štúdie). Iné druhy šachových skladieb sú len málo rozšírené (samomaty, pomocné maty atď.), preto sa nimi teraz nebudeme zaoberať. Úlohy a štúdie spájajú s praktickou hrou najmä dve základné pravidlá: 1. postavenie figúr na šachovnici musí byť možné, t. j. dala by sa umele sostaviť taká partia, ktorá by viedla k tomuto postaveniu. 2. v šachovom probléme je dovolené všetko, čo je dovolené v partii, t. j. šachovať, brať figúry a pod. Teda praktický šach tvorí základ problémovej tvorby.
Ďalšími zásadami sa už problémový šach viac-menej líši od praktického: 3. daný problém musí mať jedno správne riešenie. 4. nesmie mať riešení viacej. 5. Začína vždy biely. 6. Na šachovnici nesmú stáť zbytočné figúry. 7. šachová skladba má obsahovať zaujímavú myšlienku, spracovanú v umelecky dokonalej forme. 8. riešenie má byť skryté, nečakané, pokiaľ možno jemné. 9. problém musí byť pôvodný, t. j. musí sa myšlienkou alebo formou líšiť od skladieb už skôr složených. Vidíme, že na problémovú tvorbu sa kladú značné požiadavky. Zato každá skladba, ktorá sa riadi týmito zásadami, je hotovým umeleckým dielom.
Jednotlivé zásady problémovej tvorby bližšie objasníme v ďalších rubrikách, pričom sa budeme zaoberať stanoviskom a objavmi sovietskej šachovej školy v tejto oblasti. Dnes prinášame dve skladby sovietskych problémistov, ktoré dokonale vyhovujú horeuvedeným zásadám. Problémy počítame do našej riešiteľskej súťaže. Riešenie zašlite do 14 dní na adresu redakcie Sveta socializmu, Bratislava, Stalingradská 8 s označením "Šachová súťaž".
Štúdia č. 4 Michail Kljackin Šachmaty v SSSR 1938
Biely tiahne a vyhrá (5–8) |
Úloha č. 5 Alexandr Tusejev Pionierskaja pravda 1950
Mat 2. ťahom (5–7) |
Kontrolná notácia: š4: b. Kb7, Vh8, Je1, Pg2, h6 (5), č. Kh2, Ve7, Pc6, c7, e6, f6, g3, g4 (8). Biely tiahne a vyhrá. – Z pozície je zrejmé, že stačí vyhrať čiernu vežu, biele figúry si s čiernymi pešiakmi už ľahko poradia. (4 body).
Kontrolná notácia: 5: b. Kc2, Db5, Vf2, Sa7, Je3 (5), č. Ke4, Sa8, Sh2, Jh4, Pd6, f5, g7 (7). Biely tiahne a dá mat druhým ťahom. Biely svojím prvým ťahom vytvorí hrozbu. Čierny má na výber tri obranné ťahy; každým z nich však zablokuje čiernemu kráľovi jedno ústupové pole, čím umožní bielemu matovať. Týmto pokračovaniam po rôznych obranách čierneho hovoríme hry alebo varianty. Okrem troch hlavných (tzv. tematických) hier úloha obsahuje ešte doplňujúci variant, zakončený čistým matom (vysvetlíme pri riešení). Za riešenie 3 body.