KOMPOZIČNÝ ŠACH
(28.5.2005)
Skladba č. 290 – Alfred Kempe Cassell's Family Paper 1855
Mat 2. ťahom (8–5) |
Už 150 rokov sa ctitelia kompozičného šachu stretávajú s príťažlivou témou, ktorá je definovaná takto: po obrane jedným kameňom vzniká a zároveň sa uplatní väzba druhého kameňa a naopak. Ako je to možné? Samozrejme, jedine tak, že na línii medzi bielou figúrou nasmerovanou na čierneho kráľa (dámou, vežou alebo strelcom) a týmto kráľom sú dva čierne kamene, ktoré v obranách z tejto línie odchádzajú. Téme sa hovorí stručne poloväzba a možnosti jej uplatnenia sú veľmi veľké, keďže pripúšťajú použitie všetkých možných kombinácií dvoch čiernych kameňov (od pešiakov až po dámu, ale v modernom kompozičnom šachu aj exokameňov) v prevažnej väčšine druhov a žánrov šachových skladieb (od dvojťažiek cez trojťažky, mnohoťažky, výnimočne aj štúdie až po pomocné maty, samomaty, reflexné maty atď.). Prototypom poloväzby je s najväčšou pravdepodobnosťou dvojťažka veľmi málo známeho (asi amerického) autora, ktorú vidíme na dnešnom diagrame. V tomto prípade ide o poloväzbu dvoch čiernych veží, pričom viažucou figúrou je biela veža. Tým sme už vlastne prezradili úvodník: ostáva len preanalyzovať jednotlivé varianty a všimnúť si, v ktorých sa poloväzba naozaj využíva.
Kontrolná notácia: b. Kb4 Ve3 Vf8 Sa5 Sc2 Jc7 Jf6 Pf2 (8), č. Kd4 Vd5 Vd6 Jg3 Pe6 (5), biely začne a dá mat druhým ťahom. Riešenie prinesieme o týždeň.
Riešenie skladby č. 289 (Alvey – mat druhým ťahom, na a2 a h1 sú tátoši): 1.Tc6 hrozí 2.Va2 mat, 1...Vf2 2.Vf6 mat (čierna veža zaclonila Sg1 k c5 a Th1 k b4), 1...Sf2 2.Vd4 mat (Vf1 k f8, Th1 k b4), 1...Tf2 2.Vd3 mat (Vf1 k f8, Sg1 k c5). Vzájomné zacloňovanie veže, strelca a tátoša na jednom poli (f2) s cyklickými efektmi: potrebné tretie zaclonenie zabezpečí zakaždým biela veža. Doplňujúcim variantom je 1...Tb4 2.Te5 mat (preto nestačilo 1.Td8?) (ff)