Šachový kútik
( 5. 9. 1989)
Problém č. 666 Zoltán Labai III. cena Szachy 1987
Samomat 3. ťahom |
Kontrolná notácia: b. Kh4 Da8 Vc2 Ve2 Sh5 Jb3 Jc5 Pe5 h3 (9), č. Kf4 Sh2 Ph7 (3), biely začne a donúti čierneho, aby mu dal mat najneskôr tretím ťahom – 1.Da3 tempo 1...Kf5 2.Jd4+ Kf4 3.Dg3+ a vynútené 3...S:g3 mat, 1...h6 2.Dc1+ Kf5 3.Dg5+ h:g5 mat, 1...Sg1 2.Ve4+ Kf5 3.Vf2+ S:f2 mat. (Samozrejme, čierny nezahrá 1...Sg3 mat, lebo jeho cieľom je nedať mat.) Všetky tri maty sú modelové (t. j. polia okolo matovaného kráľa sú mu neprístupné pre jediný dôvod – buď blokované bielym kameňom, buď napadnuté jedným čiernym kameňom, pričom na utvorení matovej siete sa podieľajú všetky čierne kamene s možnou výnimkou pešiakov).
"Začne biely a donúti čierneho, aby mu dal mat určeným počtom ťahov" – to je základná filozofia samomatu, najstaršieho žánru exokompozičného šachu, ktorý vznikol už v 13. storočí n. l. Na území Československa sa samomatmi zaoberal Arnold Pongrácz z Trnavy už od prvotiny roku 1855) a pred ním možno aj Konrad Bayer z Olomouca. Ale skutočný rozvoj sa datuje až od 10. rokov tohto storočia, keď sa zistilo, že na samomaty možno aplikovať zásady českej školy s jej súbormi modelových matov. Aj po odchode vedúcich českých predstaviteľov (L. Knotka, I. Mikana, F. J. Prokopa a ďalších) má československý samomat veľmi dobrú úroveň – ako príklad uvádzame skladbu majstra športu Zoltána Labaiho z Milanoviec, patriacu zhodou okolností taktiež do českej školy.